Et øyeblikk!
- Hvor er du? - Nesten hjemme.
- Jeg sa jo at jeg har et møte. - Jeg vet det.
Jeg svinger inn i gata nå. Ser du meg?
Ikke så fort!
Du kan gå fra ham i leiligheten. Han er en stor gutt nå.
Er det slik du vil tilbringe deres uke sammen?
- Kom, gutten min. - Vent litt.
Dette er til deg.
Gå opp så lenge. Gå opp, Thomas!
Vi ses senere, kamerat.
Aleneomsorg?
Du får besøksrett. Jeg prøver ikke å ta ham fra deg.
Du visste at dette ville komme.
- Du har ikke noen gyldig grunn. - Jeg ønsker min sønns beste.
- Vår sønn. Vil ikke vi begge det? - Vi ble enige om annenhver uke.
Vi har snakket om dette. På videre- gående trenger han en fast bolig.
Halvparten har skilte foreldre. Halvparten av verdens unger.
Ja, men du har ikke lyktes så godt.
Jøss...
Han føler mørket ditt, Lizzie.
Mitt mørke?
Kom igjen... Jeg vet at du også vil at han får en stabil livssituasjon.
Jeg må arbeide halve dagen i morgen.
Igjen?
Ja... Mormor kjører deg til Sams selskap.
Jeg kommer dit etterpå.
- Vil du pakke den inn? - Får jeg det?
Ta bort prislappen.
Jeg lager middag. Ok?
Ja.
Mor, kan jeg få ha et sånt selskap en gang?
Ja visst. Hvorfor ikke? Kanskje i et sånt hus.
Ti, ni, åtte.
Sju, seks, fem.
Fire, tre, to, en.
Nå kommer jeg!
- Nei... - Ikke få panikk. Alt i orden.
Men vi kan ikke la et uskyldig skjørt dø. Her.
- Jeg heter Claire. - Lizzie.
- Takk. - Ingen årsak.
Hvem var den lille jenta?
Hvilken av dem?
Den veldig søte. Store, brune øyne.
- Langt hår, rosa kjole. - Jeremys søster.
- Vet du hva hun heter? - Hvem, da?
- Jeremys lillesøster. - Nei.
Nei, hvorfor skulle du gjøre det?
Kom.
Vi går og legger oss tidlig i dag. Tenner, toalettet, senga.
Tre, to, en.
Nå kommer jeg!
Lola.
- Hei. - Hei.
- Kom igjen. - Jeg kommer.
Når man spiller høyre ving, som du gjør iblant, må man slå innlegg...
- Hei! - Hei.
- Har dere begynt uten meg? - Når steken er ferdig, spiser vi.
- Vi var skrubbsultne. - Hei, bråkmaker.
Du er vel snill mot mormor og morfar?
- Vi kan snakke taktikk senere. - Kult.
- Vær så god. - Takk.
- Kan dere ha Thomas i morgen kveld? - Selvsagt.
Hva skal du gjøre?
Jeg vet at det er i siste øyeblikk, men jeg har en date.
Vil du overnatte her i morgen, Tommy?
- Hvem er han? Hvordan møttes dere? - Ali fikset det. Det er bare en date.
- Sier du det? - Alt begynner med en date.
Bra, Lizzie.
Mor! Mor!
Mor!
Jeg har deg.
- Jeg har deg. - La meg være!
Jeg prøver bare å hjelpe deg!
Vil du tenne lysene?
Vi må minnes henne.
Hei.
- Claire, var det, ikke sant? - Ja, jeg husker ikke navnet ditt.
Lizzie. Du reddet skjørtet mitt i Sams selskap.
- Ja, akkurat. Hei! - Hei.
Jeg så at huset var til salgs og tenkte å stikke innom.
- For en tilfeldighet at det er ditt. - Jeg vet det.
- Skal dere flytte? - Ja, dessverre.
Helt til Perth. Det har gått veldig fort.
- Er du på husjakt? - Hvis jeg finner riktig hus.
Jeg elsker dette nabolaget.
Thomas, skal vi spille "Act of war"?
- Vær så snill, mor... - De skal sikkert...
- Han får gjerne bli og spille. - Vi vil ikke trenge oss på.
Alt i orden. Det er som om skjebnen har bestemt det.
- Vær så snill, mor. - Får han bli?
Hvis det ikke er til bry, så.
- Jeg har en del ærender. - Jeg holder et øye med dem.
- Jeg kommer om en time. - Vi er her.
Jeg tar den. Ha det morsomt.
- Ha det, mor. - Ha det.
- Hei. - Hei.
- Han har vel ikke vært til bry? - Nei, da. Thomas, moren din er her!
Jøss... For et tak.
Jeg hadde gjerne bedt deg inn, men Lola må til dansen.
- Jeg vil ikke trenge meg på. - Jeg er litt stresset, dessverre.
Kanskje jeg skal ta med mannen min og se det.
- Skal jeg henvende meg til megleren? - Nei, vi kan ta det privat.
- Det hadde vært fint. - Legg inn nummeret ditt i mobilen...
...så sender jeg en sms senere i uka.
Ta med Thomas. De har moret seg. Ta med badebuksene, så kan dere bade.
- Takk. Vi ses. - Ha det.
Du er altså halvt svensk og halvt engelsk?
Mor er svensk. Jeg vokste opp i Stockholm.
- Hvor lenge har du vært singel? - Jeg ser meg ikke på den måten.
- Jeg trodde du var... - Jeg er fraskilt.
Det er bare det at...
Jeg er fremdeles midt i prosessen.
- Jeg mente ikke å... - Det gjør ikke noe.
Det er lenge siden sist. Jeg burde ha... Du vet.
...gått videre.
- Sa Alice at jeg har unger? - Hun nevnte en sønn.
- Thomas. - Jeg vil treffe ham.
- Har du flere barn? - Nei, bare Thomas.
Jeg syntes du sa "unger"?
Jeg har hendene fulle med Thomas. Tro meg.
Det er...
Som sagt, det er en stund...
...siden jeg...
...var sosial.
Lizzie, la meg få se deg.
La meg få se deg.
Se på meg. La meg se på deg.
Hold opp!
Går det bra?
- Unnskyld. - Hva?
- Unnskyld. - Gjorde jeg noe galt?
- Hei. - Unnskyld at vi kommer litt tidlig.
Kom inn. Jeremy er allerede i bassenget.
- Hvor er mannen din? - Han måtte avlyse i siste øyeblikk.
Så synd. Men det er jo vi som tar beslutningene.
Jeg skal vise deg huset. Der bor vår au pair. Der er et bad.
Her er vårt pianorom.
- Dere har god smak. - Jeg kjøper ting på reisene våre.
Stue, spisestue... Vi liker åpne planløsninger.
Vi anla et basseng til ungene. Det er en luksus, men vi elsker det.
- Skal vi se på andre etasje? - Ja.
- Hva jobber du med? - Jeg jobber hos Arlin Naturals.
- Jeg er butikksjef. - Så fint.
Dette er det store soverommet.
Kjempefint.
- Trives du med jobben din? - Ja.
Et gjesteværelse. Iblant sover jeg her når Bernie snorker.
Dette er Jeremys rom.
Det er veldig rotete.
- Det ville passe Thomas perfekt. - Ja.
Jeg elsker dette.
Det ble tatt hjemme hos mor og far. Jeremy var fire.
Herregud... Jeg var enorm, men jeg var bare i sjette måned.
- Har dere flere barn? - Nei, bare Thomas.
Dette er Lolas rom. Det er god plass til ekstra skap.
- Hvor gammel er hun? - Sju år.
Skapet hennes er allerede fullt. Jenter er jenter.
- Ser hun fram til å flytte? - Ja, det er alt hun snakker om.
Bernie sa til henne at det fins enhjørninger i Perth.
Nå har vi et dobbelt traume om noen år: nissen og enhjørningene.
- Hvor er monstrene mine? - Snakker om sola...
Kom, så får du treffe ham.
Det låter tåpelig, -
- men jeg håper dere kjøper huset. Da kommer det i gode hender.
Vi har virkelig likt oss her. Det vil kanskje dere også gjøre.
- Hei. - Lola, si hei til Lizzy.
- Hei. - Hei. Jeg så deg svømme.
- Du er flink. - Takk.
Kjøp det, mor.
Da var den saken avgjort. Du er den nye eieren.
- Får jeg låne toalettet? - I korridoren til venstre.
- Hva heter du, gutt? - Thomas.
- Vil du ha noe å drikke? - Bare vann, takk.
Hei.
- Får jeg komme inn? - Ok.
For et fint rom du har.
Kommer du ikke til å savne det?
Litt.
Du... Jeg vet det.
Se.
Hva er det?
Syns du ikke at vi ligner hverandre?
Hun virker hyggelig. Hvor lenge har dere vært venner?
Jeg kjenner henne knapt. Ungene spiller fotball sammen.
- Vi kan be henne på middag. - Ja... Det kan vi.
Jeg hadde håpet at vi kunne ha en datekveld i kveld.
Thomas! På tide å dra hjem. Planløsningen i huset er perfekt.
Får jeg stå på skøyter med Jeremy på onsdag?
- Jeremy er helt besatt. - Det er sikkert en familiedag.
Nei, han får gjerne bli med.
- Er det sikkert? - Selvsagt.
Ja visst. Hvorfor ikke? Det låter morsomt.
Hent tingene dine.
Takk for omvisningen. Jeg er veldig interessert.
Vi vil gjerne at du kjøper det.
- Fortell om daten din. - Det er ikke noe å fortelle.
- Skal du treffe ham igjen? - Han var ikke noe særlig.
Jeg giftet meg med faren din. Man trenger ikke noe særlig.
Morsomt...
Det er veldig viktig å ha forhold i livet sitt.
Du er enten på jobben eller i leiligheten. Det holder ikke.
Vi skal kjøpe min venns hus.
- Er det sant? - Ja.
- Jeg tok bare en titt. - Ja visst.
- Det er enormt og har basseng. - Vi pleide også å vindusshoppe.
Jeg har ikke råd til det, men det er morsomt å se.
- Du sa jo at vi kanskje kjøper det. - En dag, kanskje.
- Din løgner! - Thomas... Nå holder det.
Jeg avskyr leiligheten! Jeg kan høre deg pusse tennene.
- Jeg kan høre deg tisse. Hva så? - Jeg hører deg gråte hele tiden.
Jeg vil bo hos far. Du gjør aldri som du sier.
- Det er ikke sant. - Jo, og du er alltid trist.
- Jeg er slett ikke trist, for faen! - Lizzie!
- Jeg får ting gjort. - Du får aldri gjort noe!
- Kom tilbake. - Far!
- Ingen fare, kjære. - Du burde ikke banne til ham.
Jeg er lei meg for dette med huset.
Jeg lot meg rive med, og det var en dum idé.
Jeg trodde at vi skulle bo der.
Unnskyld.
Jeg...
Jeg vet at jeg ikke alltid er verdens beste mor.
Jeg har bare så mange baller i lufta, og jeg gjør mitt beste.
Jeg gjør mitt beste, gutten min.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg så høyt, gutten min.
Når du har det vondt, har jeg det også vondt.
Jeg vil bo hos far.
Det gjør du, jo. Halve tiden.
Ikke sånn.
Vi finner ut av det. Det kommer til å ordne seg.
Nei, det gjør det ikke.
Hent tingene dine, gutten min.
Det går bra.
Se på meg.
Jeg vet ikke... Jeg føler meg bare så jævla...
Elskling, du later ikke til å være i balanse.
- Før... - Slutt å behandle meg som et barn!
- Jeg er voksen! - Selvsagt er du det.
- Følelsene tok overhånd. - Vi er bare bekymret.
Slutt å bekymre dere hele tiden! Det gjør meg helt gal!
For Guds skyld! Dette handler ikke bare om deg. Du har en sønn.
Du kjefter på ham, du er glemsk...
Det er ikke et sunt miljø for et barn.
Vi trodde at du følte deg bedre.
Det trodde jeg også.
Foreldrene mine ringte akkurat. Thomas er syk.
Er han? Hva feiler det ham? Eller er han bare generelt dårlig?
Han kaster opp og har feber. Jeg beklager, men jeg må gå.
Courtney, barnet hennes er sykt. La henne gå.
Selvsagt kan hun gå.
Takk.
- Han er flink til å stå på skøyter. - Han kommer hit med sin far iblant.
Jeremy er ikke så verst.
Han prøver.
- Hvor lenge har dere bodd her? - I ti år omtrent.
- Begge barna er født her? - Ja, på Landry.
Unnskyld meg.
Hei, mor. Vi er på banen.
Ja, de er flinke.
Ja, vi kommer til helgen. Vi kan ta med oss mer.
Hva med kl. 13.00? Vi gleder oss til å komme.
Hei.
Nei, jeg har akkurat begynt å pakke sammen på kjøkkenet.
Det er noen esker.
Hvis du bøyer knærne litt, blir du mindre ustø.
Vil du holde meg i hånden?
Vi øker farten.
Hold blikket rettet framover.
Skal vi forsøke noe? Kjør foran, du.
Helvete!
Lola!
Ikke rør henne!
Gikk det bra med deg, vennen min?
Jeg er lei for det. Er hun uskadd?
- Han dukket bare opp. For en idiot. - Dere gikk for fort!
Det er bare en kul, vennen min.
Jeg er lei for det.
Hun er en ordentlig tøffing.
- Jeg vil gjøre det godt igjen. - Det trengs ikke.
Jeg kan passe dem i helgen.
Jeg bor hos far denne helgen.
En hverdagsettermiddag?
De har allerede fullt opp med flyttingen, så...
Ja visst. Gjør det som passer dere best.
Vi kan vel... ta det som det kommer?
Kom, Jeremy. Nå går vi.
Hvordan har du det?
Mye bedre.
Jeg prøver å slappe av mer.
Her om dagen skulket jeg fra jobben. Thomas og jeg sto på skøyter.
Jeg skal ikke sladre.
- Hvordan har dere det? - Han har det kjempefint.
Jeg mente dere to sammen.
Du vet... Vi har det bra.
Vi klarer oss fint.
Bra.
Tenker du mindre på Rosie for tiden?
Ja...
Mindre og mindre.
Medisinene, da? Hjelper de?
Absolutt.
Tar hun ikke medisinen sin?
Den skal definitivt være med.
- Skal den være med? - Ja!
Mr Dinosaur, da? Er du sikker? Jeg vet ikke...
Du har for mange leker.
- Kan du hente et glass vann til meg? - Ja visst.
Du ser ut som en ekte ballerina.
- Jeg er litt redd, mor. - Det gjør ikke noe.
- De andre virker ikke nervøse. - Men det er jeg.
Vet du hva? Jeg sitter i publikum med far og Jezzy og heier på deg.
Kom igjen, jenter.
- Gå nå. - Bli hos meg.
Alle de andre mødrene går.
Du kommer til å være fantastisk.
Du er min modige jente, og vi er sammen igjen etterpå. Ok?
Gå nå.
Kom. Nå går vi.
Unnskyld meg.
- Alt i orden med henne? - Ja, da.
Herregud.
Hei, Lola.
Alt i orden?
Skoene dine... De er kjempefine.
- Jeg fikk dem i bursdagspresang. - Fikk du?
Når fyller du år?
Det er min tur snart.
Ikke vær redd.
Jeg er her.
Hva gjør hun?
- Jeg henter Lola. - Ok.
Hei. Hun er ikke bak scenen.
- Hun må være her et sted. - Ok, jeg kommer tilbake. Unnskyld.
Unnskyld meg et øyeblikk. Lizzie!
Hei. Hvordan går det?
Bra.
Har dere bestemt dere for ikke å kjøpe huset?
Ja, vi regnet på det, og vi kommer ikke til å klare avdragene.
Jeg er veldig skuffet. Jeg elsker det og lot meg rive med.
- Jeg føler meg flau. - Ikke gjør det. Det er forståelig.
Sånn er livet.
Vi skal holde en avskjedsfest hvis du vil komme.
- Gjerne. Takk. - På lørdag.
Til de små timer. Det blir sikkert morsomt.
Prinsessen! Her er hun.
Ja! Jeg er så stolt av deg.
- Likte du det? - Du var kjempeflink.
- Du var fantastisk. - Var jeg?
Jeg var så nervøs.
- Hei. - Hei. Vi møtes igjen.
- Er Thomas også her? - Nei, jeg skal hente ham nå.
Kjenner du noen her?
Jeg bare elsker ballett.
- Du var fantastisk. - Så du at jeg så på deg?
- Jeg må gå. - Ja visst. Ha det.
- Det var merkelig... - Ja. Ja, det var det.
- Du var helt vidunderlig. - Du var kjempeflink.
- Holder noen på å sulte i hjel? - Ja.
- Huden din er helt makeløs. - Flott.
Kan jeg få prate med deg?
- Ja visst. Nå med en gang? - Helst, ja.
Ok.
Alice, kan du overta for meg i noen minutter?
Du hadde ikke tenkt å kjøpe huset.
Jeg prøver å finne ut av det.
Hva da?
Jeg mistet datteren min for sju år siden.
Det visste jeg ikke. Jeg beklager.
Hun døde.
I en brann.
På Bryant-sykehuset.
Hvorfor forteller du dette?
For hver gang jeg ser Lola, blir jeg stadig mer overbevist.
Om hva, da?
Jeg er ganske sikker på at hun er min datter.
- Det er helt vilt. - Innrøm at hun ligner meg.
Tror du at Lola er datteren din?
Hva får deg til å tro det?
- Jeg føler det på meg. - Det er noe galt med deg.
- Noe skjedde. - Jeg vil ikke høre mer.
Dette er helt sykt.
På sykehuset, i brannen, i forvirringen...
Det som skjedde, var sikkert vondt, men Lola er min datter!
Utrolig at jeg måtte si det.
Jeg kjenner verken til sykehuset eller noen brann.
Lola ble født på Landry Maternity.
Jeg kondolerer, men jeg kan ikke hjelpe deg.
Du trenger å gå i terapi.
Jeg vil ikke at sønnene våre skal leke sammen mer.
Hold deg unna familien min.
- Det beviser ingenting. - Susan sladrer ikke.
Hun sa at Lizzie var innlagt i nesten ett år.
Ja, men hun mistet en baby. Forestill deg det.
Nei, jeg kan ikke forestille meg det.
Vi bør ringe politiet.
Det fins ingen lover mot galskap. Folk får si hva de vil.
Hør på meg! Hun forfølger familien vår.
Å se inn gjennom porten vår når vi har et til salgs-skilt oppe, -
- er ikke forfølging. Kom igjen. De andre stedene...
Du inviterte henne til skøytebanen, og balletten...
Offentlige steder. Det utgjør ikke forfølging. Politiet gjør ingenting.
- Vi skal altså ikke gjøre noe? - Jo, men vi må ikke overreagere.
- Jeg overreagerer ikke! - Jo, det gjør du.
Vi låser dørene og setter på alarmen.
Elskede... Det går bra.
Du gikk midt under et skift. Lykke til i framtiden.
Jeg håper at du er en bedre forelder enn ansatt.
Det gjør vondt.
Kom igjen, Lizzie.
- Da var det gjort. - Hva mer trenger du hjelp med?
Kan du hente flere hamburgerbrød og vegetarburgere?
Takk for at du passer ungene. Det er helt vilt her.
- Hvordan har de det? - De får i seg mengder av sukker.
Sørg for at de spiser en hamburger eller noe.
- Kan jeg få snakke med dem? - Jeremy spiller fotball.
Lola spaserer med vennen din.
- Vennen min? - Ja, den hyggelige. Lizzie.
- Hva? - Hun skulle kjøpe huset ditt.
- Er ikke det ok? - Nei, det er ikke ok.
- Hun virker kjempehyggelig. - Jeg kommer dit.
Det er sikkert ingen fare. Skal jeg...?
Ja! Nei. Helvete!
Jeg tar meg av det. Hvordan kunne du la dem gå sammen?
Vil du vite en hemmelighet?
Jeg hadde en liten jente en gang. En liten baby.
Hva skjedde med henne?
Hun...
Hun kom ut for en ulykke.
Jeg elsket henne så høyt.
Elsker du moren din?
Hun elsker deg også.
Helvete.
Flytt dere, for helvete!
Vet du hva dette er?
Et englemerke.
Når babyen ligger i mors mage, -
- har det svaret på alle verdens gåter.
Like før den blir født, legger en engel fingeren sin på babyens munn.
Da glemmer babyen alt.
Det er derfor vi alle har en liten kløft her.
Ja.
Akkurat.
Vi har alle svarene inni oss, -
- men vi må være veldig stille for å huske dem.
Husker du meg?
- Hei! Hvor er hun? - Hun er her et sted.
- Hvor da? - Hun kom akkurat tilbake.
Der er hun.
- Du må tro at jeg er gal. - Nei, men hun virket hyggelig.
Hei.
- Er alt i orden? - Ja.
- Hva har du gjort? - Jeg har kjørt båt med Lizzie.
Ok...
Hva... snakket dere om?
- Engler. - Engler? Ok...
Snakket dere om noe mer?
- Babyer. - Babyer?
Elskling?
Rørte hun deg?
Ikke det? Er du sikker?
Ok.
Så dere snakket om engler? Det er hyggelig.
Jeg er her!
Jeg måtte ta et skift på jobben.
Hei, Lizzie.
Hva gjør dere her? Hva gjør du her?
Skolen ringte meg.
Du hentet meg ikke etter treningen.
Tommy, kan ikke du gå opp i andre etasje?
- Gå nå. - Unnskyld, gutten min.
Lizzie?
Du vet at ting må forandre seg. I Thomas' alder...
- Det var en krise på jobben! - Du har alltid en unnskyldning.
Mor? Far? Kom igjen.
Dere vet at ting har blitt bedre.
Vi bryr oss alle om deg. Vi vil støtte deg i helingsprosessen.
Vi tror at den ville bli lettere hvis du ble innlagt igjen.
Det er bare midlertidig.
Jeg...
Hva med Thomas? Hva med jobben min?
Alice ringte. Hun sa at du ble oppsagt.
Hva? Ringte hun dere?
Hun hadde sendt mange tekstmeldinger til deg. Hva skulle hun gjøre?
Jeg har ikke problemer, men alle andre...
Hører hva du sier."Alle andre."
Du stiller ikke opp for ham.
- Jeg skal snakke med ham. - Vent.
Da du kom tilbake fra sykehuset, kom du aldri helt tilbake.
Det er urettferdig.
Ok... Jeg setter pris på at dere bryr dere.
Sannheten er den...
Jeg har fokusert på en situasjon som har dukket opp.
Det er faktisk helt utrolig.
Jeg vet at dette låter sprøtt, -
- men jeg har... Jeg har møtt ei lita jente.
Jeg... Jeg er ikke sikker ennå...
...men det er veldig stor sannsynlighet...
...for at hun er Rosie.
Elskede?
- Ja? - Hun er død.
- Vår Rosie er død. - Det vet du ikke! Ikke si det.
Jeg prøver å gå videre, -
- men det er kanskje en årsak til at jeg ikke kan det.
Jeg kan ikke forklare det, men jeg kan føle det.
Mike, det kan være henne.
Det kan være datteren vår.
Lizzie, når skal dette ta slutt?
Hvis ikke du hadde kremert henne, -
- kunne vi ha obdusert henne og sett at det ikke var datteren vår.
- Tror du at jeg hadde noe valg? - Du skulle ha vært der med meg!
Du ba meg om å dra hjem med Thomas!
Stopp, Lizzie! Vær så snill.
Gi deg!
Vi har snakket om dette tusen ganger. Hva det enn er du føler, -
- så syns jeg synd på deg, men du var ikke alene om å gå igjennom dette.
Jeg gjorde det også.
Men du sitter fast i fortida.
Hvorfor tror du at jeg måtte gå?
- Nå påvirkes Thomas av dette. - På hvilken måte?
Du tvinger ham til å feire fødselsdagen hennes.
Ikke tving meg til å ta ham fra deg for godt.
Det vil jeg ikke.
Men jeg tar ham denne uka.
For nå.
- Er dere to fornøyd nå? - Slutt å leve med et spøkelse!
- Hun kommer ikke tilbake. Godta det! - Hun lever! Jeg kan føle det!
Jeg er hennes jævla mor. Jeg føler det.
Ikke rør meg! Slutt!
Du tror meg ikke.
Lizzie.
- Lizzie... - Lena!
Du har en ny beskjed.
Lizzie, det er Claire Bradley.
Hvordan kunne du ta med datteren vår i en båt i dag?
Jeg har vært forståelsesfull, men nå er det nok.
Kommer du nær familien min igjen, kontakter vi politiet.
For å høre beskjeden igjen... Beskjed slettet.
Lizzie seks år
Tolv mødre og babyer omkom i sykehusbrann
Du har en ny beskjed.
Hei, det er Belinda Roberts fra Bryant-sykehuset.
Du ville ha informasjon om tidligere pasienter, -
- men slik informasjon gis bare ut til pårørende-
-etter at gyldig ID er vist.
Ring gjerne hvis du har flere spørsmål. Takk.
For å spille av igjen, trykk sju. For å slette, trykk tre.
- Ser du etter toalettet? - Ja.
- Der borte. - Takk.
- Hva gjør du her? - Mannen din inviterte meg.
- Kom deg ut av mitt hus! - Jeg betaler for en dna-test.
- Det er den eneste måten. - Unnskyld?
- Jeg vet hva jeg vet. - Herregud!
- Jeg vil ha tilbake datteren min. - Forsvinn!
Du er syk. La oss være i fred. Ok?
Jeg vil søke om kontaktforbud. Forsvinn før jeg ringer politiet!
Helvete.
Alt i orden? Var det hun? Ringte du ikke og ba henne om ikke å komme?
Kan du gi meg tallerkenene? Jeg skal bare skylle dem.
- Vi gjør resten i morgen. - Kan du låse bakdøra?
- Kom og legg deg, elskede. - Jeg setter bare på alarmen.
Jeg vil bare si-
-at jeg er veldig lei meg for-
- at jeg ikke tok deg på alvor da du sa at hun var gal.
Du hadde rett. Vi skulle ha gjort noe da hun tok henne med ut i båten.
I morgen tidlig-
- drar vi til politistasjonen og ber om et kontaktforbud.
Takk.
- Jeg henter ungene, elskede. - Ok.
- Trenger vi noe? - Nei, bare dem.
Du brøt deg inn i mitt hus og angrep meg!
- Jeg kan gjøre det slutt på deg. - Stikk meg. Stikk meg!
Hør godt etter! Du skal forlate livet mitt!
Nei, det skal jeg ikke. Du får drepe meg, for jeg gir meg aldri!
- Jeg vet hva jeg vet. - Hva er det du vet?
Du vet ikke hvordan det føles å miste et barn.
Hver dag savner man et stykke av seg selv.
Man lever med en sorg som aldri forsvinner.
Jeg mistet datteren min.
Jeg mistet mannen min.
Ekteskapet mitt. Jeg holder på å miste sønnen min.
Jeg har mistet jobben. Jeg kan ikke engang gå på date.
Jeg kan ikke le, sove, spise... Før i tida var jeg morsom.
Du er helt gal.
Det har folk sagt i sju år...
...men jeg vet hva som er mitt!
- Nei, ingenting er ditt. - Jeg skal bevise det.
- Kom deg ut herfra!
- Forsvinn! - Jeg skal skaffe dna-et...
...og avsløre din syke hemmelighet! Alle vil få vite hva du er.
Forsvinn.
Du var der. På sykehuset.
Ikke lyv for meg!
Hele verden skal få vite at du er en tyv og løgner!
- Du stjal barnet mitt! Babyen min! - Nei, jeg reddet henne.
Jeg reddet henne!
Jeg reddet henne, fordi jeg mistet babyen min.
Jeg mistet barnet mitt i brannen. Hun ble kvalt.
Helvete...
Det lå en død kvinne på gulvet. Jeg så ikke ansiktet ditt.
Det var flammer og røyk overalt.
Jeg hadde allerede melk i brystene.
Jeg mistet babyen min, men en annen trengte meg.
Jeg så den ikke engang. Jeg hørte den.
Henne. Du hørte henne.
Henne. Lola.
Min Rosie.
Bernie var ikke med under forløsningen. Jeg hadde ingen.
Han vet ikke at Lola ikke er hans. Vær så snill...
Ikke ta henne fra meg, vær så snill.
Vær så snill.
Mor?
Sett dere i bilen, unger. Det er ingen fare.
Unnskyld.
Er det sant?
Tilgi meg.
Jeg fant henne.
Hvor ofte skal hun bo hos oss?
Vi vet ikke ennå. Vi holder på å finne ut av det.
Kanskje ikke så ofte i begynnelsen.
Kult.
I alle fall til Claires rettssak er over.
Du er moren hennes. Hun burde bo hos deg.
Og Mike, selvsagt.
Hallo!
Er du klar?
Hei.
Vi er så glade for at du er her.
Hei, Lola.
Det er hyggelig å få treffe deg.
Jeg heter Mike.
Hei, Mike.
Hei.
Vil du komme inn?
Gå, du.
Jeg har en idé. Vil du at Jeremy blir med deg den første gangen?
Thomas er i hagen.
Ja, det går bra. Jez, vil du henge med Thomas og Lola en stund?
Flink gutt.
- Dette er mormoren din. - Hei.
Jeg heter Lena. Det er vidunderlig å få treffe deg.
Hei, Lola.
Jeg er Carl, morfaren din.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.shareuniversity.org
Tekst: Jan Hege Hordnes www.btistudios.com